Herra, laskemme poikasi -
eversti George Herbert Merryweatherin maan lepoon.
Maasta olet tullut.
Maaksi pitää sinun jälleen tulla.
Vapahtaja on sinut kerran herättävä.
Herra antoi, Herra otti.
Auta meitä, Herra, vaivalloisessa elämässämme -
kunnes varjot pitenevät ja ilta saapuu.
Kiireinen maailma hiljenee. Elon kuume päättyy.
Neiti Merryweather.
''Lontoolaisen eversti George Herbert Merryweatherin testamentti.''
Menettikö hän kaiken?
Talonko myös?
Isä ei ole voinut olla Lontoossa.
Hän kirjoitti tulevansa kotiin. Hän ei olisi saapunut ilman...
Isänne jätti teille tämän kirjan.
Se on perintönne.
''Kuukartanon laakson muinaiset aikakirjat.''
Tiedän, että tämä on raskasta, -
mutta olen varma, että isäsi...
Hän rakasti sinua.
Hän vain...
Kaikkien on joskus seistävä omilla jaloillaan.
Kaikki on hyvin, neiti Heliotrope. Ihan totta.
Niin.
Olipa kerran täydellinen aika monta sataa vuotta sitten, -
jolloin Kuukartanon laaksossa vielä oli muinaista taikaa.
Siellä asui nuori neito, jonka iho hehkui kalpean tähden lailla, -
ja jonka sydän oli puhdas kuin kuunvalo.
Hän oli niin urhea ja hyvä, -
että itse luontokin rakasti häntä kuin omaa tytärtään.
Eräänä kohtalokkaana yönä kuu antoi hänelle erityisen lahjan, -
joka muutti laakson taian iäksi.
Kuuhelmet.
Siitä lähtien hänet tunnettiin kuuprinsessana.
Kaksi sukua eli sovussa laakson laidalla.
He jakoivat luonnon antimet.
De Noir -perheen tytär, kuuprinsessa, -
rakastui ja aikoi naimisiin Sir Wrolf Merryweatherin kanssa.
Hänen isänsä Sir William de Noir antoi siunauksensa -
lahjoittamalla parille harvinaisen mustan leijonan.
Tyttäreni sulhaselle.
Kiitos, isä.
Sir Wrolf antoi morsiamelleen yksisarvisen, -
joka oli houkuteltu meren valkeiden hevosten luota.
Vain noin kaunis ja puhdas eläin voi olla kuuprinsessan kumppani.
Sydän täynnä onnea -
kuuprinsessa näytti taianomaiset helmet perheille.
Synnytettyään nämä helmet meren syvyyksissä -
luontoäiti itse antoi ne meille.
Luvaten meille kaikille suunnattomia rikkauksia.
Niillä on aivan erityinen voima.
Ne voivat paljastaa ihminen sydämen totuuden.
Taru kertoo valtavasta voimasta, -
joka voi toteuttaa jokaisen toiveen.
Niin hyvän kuin pahan.
Näkemiin, neiti Merryweather. -Näkemiin.
Näkemiin. -Te olette kai Maria Merryweather.
Hyvä mies.
Kiirehtikää.
Neiti...
Lähdetään.
Näkemiin. -Neiti.
Neiti Heliotrope. -Maria.
Kun rakas äitisi nukkui pois, lupasin huolehtia sinusta.
En aio hylätä sinua nyt.
Jos sinun täytyy asua setäsi luona maaseudun ankeudessa, -
minä tulen sinne kanssasi.
Missä hiilitablettini ovat?
Tämä ei tee hyvää ruoansulatukselleni.
Minulla on kauheita vatsavaivoja.
Kuinka voin asua maalla? Sehän on täynnä...
Maaseutua.
Vain yksi asia voi pelastaa meidät nyt, Maria.
Klassinen ranskalainen kirjonta.
Mitä tapahtuu? Olemmeko perillä?
Onko hän kuuro?
Tuo mies on hölmö.
Tutkikaa eukko.
Tarkistakaa hänen taskunsa.
Keitä he olivat? Mitä he halusivat? -Ei hätää.
Sir Benjamin suojelee meitä.
Hyvät naiset.
Tervetuloa Kuukartanoon.
Olosuhteet ovat ikävät, mutta tässä sitä ollaan.
Ei voi mitään.
Hauska tavata, setä.
Neiti Heliotrope.
Sir Benjamin, matka oli aivan kamala.
Tunti sitten kimppuumme hyökkäsi joukko roikaleita.
Kuuntelen lumoavan tarinanne joskus toiste.
Sen nimi on Wrolf. Jotkut pelkäävät sitä.
Se voi tappaa salamannopeasti, -
mutta sinä olet Merryweather.
Hyvin todennäköisesti se ei satuta sinua.
Neiti Heliotrope, huoneenne on käytävän päässä oikealla.
Kiitos, Sir Benjamin.
Tule, Maria. Huoneesi on kaiketi vieressäni.
Marian huone on ylhäällä tornissa. -Setä, minä...
Ehkä haluat nähdä huoneesi, ennen kuin nyrpistät nenääsi.
Hyvää yötä, setä.
Miellyttävää.
Mikä ihme tämä on?
Ei.
Ei todellakaan.
Nuori neiti, syömme aamiaista tuolla.
Mistä sait tuon? -Isä jätti sen minulle.
Hänellä ei ollut oikeutta siihen. Kirja kuuluu tänne.
Se on minun.
Neiti Heliotrope, sanokaa hänelle, ettei hän saa ottaa isän kirjaa.
Maria, koeta hillitä itsesi.
Mutta hän ei voi...
Älä murehdi. Hän kaiketi vei sen turvaan.
Istu ja syö puurosi.
Aamiaisenne, neiti.
Maria, sinun täytyy maistaa tätä herkullista kalasalaattia.
Se ruokalaji maistuu parhaiten hiljaisuudessa. -Kiintoisaa.
Teidän täytyy palauttaa isän kirja, setä.
Keittäjänne on mainio. Onko hän ollut täällä pitkään?
Täällä ei ole vuosiin ollut naisia.
Olen nauttinut hiljaisuudesta.
Tämä maalaisruoka tekee ihmeitä ilmavaivoilleni.
Jumaliste. Eikö mies saa syödä rauhassa omassa talossaan?
Setä, kertokaa meille, miksi kutsuitte ärsyttävää naisväkeä -
tänne mukavaan hiljaiseen taloonne? Olisi hauska tietää.
Joutava veljeni kuoli velkaantuneena, ja minun täytyy huolehtia sinusta.
Hän oli hyödytön pelkuri.
Sir Benjamin! -Kuinka julkeatte sanoa niin?
Isäni oli eversti. -Niin.
Ja hän kuoli jääden velkaa puoli rykmentille.
Hän taisteli maansa puolesta. -Ja sai surmansa peliluolassa.
Hän lainasi rahaa vääriltä ihmisiltä yhden kerran liikaa.
Hän ei halunnut ottaa rahaa minulta.
Se ylpeä typerys.
Sinä olet Merryweather, joten kuulut tänne Kuukartanoon.
Tässä sitä ollaan. Ei voi mitään.
Sinulta on pääsy kielletty kirjastoon ja työhuoneeseeni.
Ja täällä...
Itäsiipi on suljettu, ja länsisiipi on kiellettyä aluetta.
Setä, voidaanko mitään tehdä sen eilisen hyökkäyksen suhteen?
Pidä nenäsi erossa siitä. -Anteeksi?
Pysy poissa metsästä. -Miksi? Keitä he ovat?
Metsässä vaanii roistojoukko. De Noirin klaani.
Kuten ne de Noirit siinä kirjassa? -Nämä ovat todellisia.
Salametsästäjiä, ryöväreitä, roistoja.
Hyvät neidit, tämän pitäisi vastata tarpeitanne.
Tässä on luokkahuoneenne.
Digweed, tuo piiskani.
Ette kai odota minun... -Eikö hän osaa ratsastaa?
On lääketieteellisesti todistettu, ettei naisten pitäisi ratsastaa.
Hevoset ovat arvaamattomia ja ilkeitä eläimiä.
Hyvänen aika. -Nuo ovat hevosen kakkaroita.
Minun taitaa olla paras vetäytyä.
Rauhallisesti. -Ole varovainen, Maria.
Tule, Maria.
Jokainen Merryweather osaa ratsastaa. Se on meillä verissä.
Tuo on Periwinkle. Se on vähän kipakka mutta luotettava ratsu.
Ojentakaa kätenne.
Lupaan, ettei se pure.
Huomaatteko? Se tuntee teidät.
Pärjäät hyvin Periwinklen kanssa. -Niin, setä.
Se on vähän kipakka.
Käännytään takaisin. Alkaa olla myöhä.
Paras peittää tämä. Voi tulla sade.
Saanko ratsastaa vielä vähän kauemmin, setä?
Kunhan lupaat pysyä Kuukartanon mailla.
Voin taata turvallisuutesi vain, jos pysyt poissa metsästä.
En viivy pitkään, ja Periwinkle huolehtii minusta.
Hyvä on.
Mennään, Atlas. -Näkemiin, setä.
Mitä erityistä tuossa metsässä muka on?
Odota tässä.
Voi poloista. Kuka teki sinulle noin?
Kuinka tämä avataan?
Kaksi vankia yhdellä ansalla. -Mitä haluat?
Tytöt yrittävät aina pelastaa vangittuja eläimiä.
Tiedän, keitä olette. Roistoja ja ryöväreitä.
Sinäkö? -Tulet meidän mukaamme.
Isäni ilahtuu tavatessaan sinut.
Paholaiskoira! -Häivytään, Robin!
Kiitos, sinä vanha paholaiskoira.
Tule, pikkuinen. Otan sinut mukaan kotiin.
Robin, isäsi tulee!
Mitä tein, kun sain tuollaisen pölkkypään pojakseni?
Toivottavasti Periwinkle antoi opettavaisen kiertokäynnin.
Löysin haavoittuneen jäniksen.
Tuo on harvinainen Kuukartanon kaniini.
Erittäin kaunis, uljas ja ylhäinen olento.
Nyt se on sinun vastuullasi.
Sinun eläintietämykselläsi se tuskin elää yli yön.
Pysy poissa metsästä, tyttö.
Hyvänen aika. Katso nyt...
Pukuasi.
Todellakin.
Hilkassasi on jotain elävää.
Rauhoittukaa, neiti Heliotrope.
Se on Kuukartanon kaniini.
Kaunis, uljas ja ylhäinen olento.
Minä huolehdin siitä.
Ja annan sille nimeksi Serena.
Setä.
Meidän täytyy jutella.
Tässä talossa tapahtuu outoja asioita.
Kuka tuo pukuja ja pikkuleipiä huoneeseeni?
Huoneeni katon tähdet liikkuvat. Ulkona on mystinen valkea hevonen.
Talo on ränsistynyt. Flyygeli soittaa itsekseen.
En ole ikinä nähnyt keittiötä. Mistä kaikki ruoka tulee?
Etkö ikinä lakkaa kyselemästä?
Setä, minä...
Käy istumaan, kultaseni.
Minne menemme?
Marmaduke Scarlet, kokkien kokki.
Palveluksessanne, pikku prinsessa.
Kuinka teit tuon? -Poimikaapa hieman kirveliä.
Hopi hopi. Eipä viivytellä.
En tiedä, mikä on kirveliä. -Ei se mitään.
Poimin sitä itse.
Sinäkö jätät minulle aina maitoa ja pikkuleipiä?
Ilmava kaura ja hedelmät maukkaat terveen punan poskille saavat.
Viime päivien aikana kaikki on muistunut taas mieleeni.
Kuutomukohokasta. Astraalimarenkeja.
Intoni on palannut.
Herra Scarlet, voisitko pysähtyä hetkeksi?
Jonkun täällä täytyy voida vastata kysymyksiini.
Prinsessa, laaksoon on palannut hitunen taikaa.
Ilmeisesti ette ole vielä lukenut kirjaa loppuun.
Kirjaa? Isän kirjaako? Setäni otti sen minulta.
Kirjastossa on ohut kirjanen.
''Salaiset ovet ja yksityiset lokerot.''
Maistuuko viipale tähtitorttua lukemisen lomassa?
Kuuprinsessa uskoi kaikkien hyvyyteen, -
mutta miehet paljastivat pian todellisen ahneutensa.
Kumpikin halusi helmien voiman itselleen.
Me olemme valittuja.
Helmien tulee pysyä ikuisesti de Noir -klaanin hallussa.
Isä. -Tule kanssani.
Anna Kuukartanon olla kotisi ja minun sinun perheesi.
Puhu totta.
Näiden helmien voimalla voin hallita koko laaksoa yksin.
Ei vaan yhdessä. Yhdessä voimme hallita laaksoa.
Nämä helmet eivät kuulu ihmiselle. Ne kuuluvat luonnolle.
Anna ne minulle. -Ei, anna ne minulle.
Ei, ei, minä pyydän. Älkää antako ahneuden hallita sydämiänne.
Rakkaidensa pettämänä kuuprinsessa käytti voimaansa.
Hän langetti kauhean kirouksen heidän ylleen.
Kuulkaa minua! Ylenkatsoitte luonnon lahjaa, -
ja saatte kärsiä sen vuoksi! Luonto kostaa teille!
Tämä laakso olkoon kirottu!
Eräänä päivänä puhdassydäminen neito saapuu luoksenne, -
ja ellei häntä kuunnella, -
kun 5 000. kuu nousee merestä, -
tämä laakso syöksyy ikuiseen pimeyteen.
Kuuhelmet katosivat, eikä kukaan tiennyt, mistä ne löytyisivät.
Marmaduke! Talo, laakso ja kaikki on...
Kirottu?
Niin on.
Katsokaa ympärillenne. Kaikki ränsistyy.
Siitä kauheasta päivästä lähtien kumpikin suku on ollut -
ylpeyden ja sokean vihan vallassa.
Ainoa henkilö, joka voi murtaa kirouksen, -
on todellinen kuuprinsessa.
Kuuprinsessa? Hänhän eli satoja vuosia sitten.
Taru kertoo pienestä valkeasta hevosesta. Se on mystinen kumppani.
Suojelija. Taianomainen olento.
Sanotaan, että sen voi nähdä vain todellinen kuuprinsessa.
Tarkoitatko, että minä olisin se...?
Pitäisikö minun murtaa kirous?
Kaikki tuntevat tarun. Rauha ei saavu, -
ennen kuin helmet palaavat mereen ja suvut yhdistyvät.
Hulluutta.
Aika on loppumassa.
5 000 kuunkiertoa aikaa saada asiat järjestykseen.
Lopeta. En halua kuulla enää sanaakaan.
Olette kaikki mielipuolia.
384 vuotta.
Kertaa 13 täysikuuta vuodessa.
Plus...
Seitsemän täysikuuta tänä vuonna.
Se on...
Se tekee...
4 999.
Serena, seuraavaksi tulee 5 000. täysikuu.
Kaikki tuntevat tarun. -Helmet eivät kuulu ihmiselle.
5 000 kuunkiertoa.
Sinä olet Merryweather.
Me olemme valittuja.
Pysy poissa metsästä, tyttö. -Rauha ei saavu.
Kosto!
Minun täytyy lähteä täältä, Serena.
En halua olla tämän kanssa missään tekemisissä.
Neiti Heliotrope huolehtii sinusta.
Kiiruhda.
Kuka olet?
Näytät siltä maalauksen naiselta.
Tule.
Tule sisään.
Tuhma siili. Taasko olet lempituolillani?
Julkeaa.
Pysy rauhallisena. Ei äkkiliikkeitä, ettei hän pelästy.
Yritän. -Puhuin käärmeelle.
Yritän pelastaa mahdollisimman monta haavoittunutta eläintä.
Oletko sinä L, joka on kirjottu huoneeni kaikkiin pukuihin?
Olen.
Nimeni on Loveday.
Pelargonit kuihtuvat ja kuolevat.
Rosmariini parantaa väristykset.
Aikamme on pian täysi, kultaseni.
Kuu ei rakasta meitä ikuisesti.
Näitkö jotakin? Kerro, mitä näit.
Minun täytyy mennä. -Ei, ei, ei.
Anteeksi. Säikäytin sinut.
En ole tottunut vieraisiin, -
ja haluaisin, että meistä tulisi ystäviä.
Ei hyödytä. Isäsikin yritti paeta, -
mutta piilopaikkaa ei ole.
Hän lähetti sinut tänne rakkaudesta. Koska kuulut Kuukartanoon.
Me olemme samanlaiset.
Paitsi...
Paitsi mitä?
Minä epäonnistuin, mutta sinä voit onnistua.
Entä setäni Sir Benjamin? Eikö hän voi auttaa?
Älä koskaan mainitse hänen nimeään minun kuulteni.
Menneisyytesi on takanasi.
Tulevaisuutesi odottaa sinua, jos niin tahdot.
Sinä päätät.
Haluaisin auttaa, mutta mitä pitäisi tehdä?
Etsi helmet. Ne katosivat. Suvut syyttävät toisiaan niiden viemisestä.
Syy on molempien. De Noirit veivät lippaan, -
joten avaimen täytyy olla meillä.
Avain.
Nyt täytyy löytää lipas. Vie minut sinne.
Minne? -De Noirien luokse.
En voi... -Se on tuolla.
Loveday, onko kaikki hyvin?
Anteeksi. En voi palata sinne.
Loveday. Loveday!
Tulkaa.
Katsokaa nyt heitä.
Olette pulassa.
Olen suunnitellut sieppaavani tytön.
Älä mene Kuukartanoon. Se talo on kirottu.
Huhu kertoo, että hän pian tapaa kohtalonsa.
Päästä irti.
Ystävällistä tulla luoksemme, kuuprinsessa.
Mikä tämä on?
Hän toi meille kadonneen avaimen.
Koska kauheilla de Noireilla on ollut kuuhelmet täällä koko ajan.
Eikö olekin?
Asia on niin. Esi-isänne varasti ne.
Esi-isänikö?
Ehkäpä minun pitäisi esitellä teidät toisillenne, prinsessa.
Maria Merryweather, uusin kuuprinsessa.
Sir William.
Ensimmäinen Coeur de Noir.
Helmilipas.
Ja sinä ystävällisesti toit meille avaimen.
Olette piilottaneet ne! -Ne eivät ole olleet lippaassa.
Inhottava sukusi varasti ne, -
ennen kuin hän nappasi lippaan.
He varastivat helmet.
Mutta pian viimeinen täysikuu nousee, -
ja varastelevat Merryweatherit saavat rangaistuksensa.
Nyt kun sinä olet täällä, kukaan ei estä sitä tapahtumasta.
Lopultakin koko laakso on meidän, -
ja de Noirit saavat viimein kostonsa.
Anna minun olla, typerys.
Olet melkoisen urhea ollaksesi tuossa tilanteessa.
Sanoin, että hän on kipakka, Robin. -Senkin noita!
Lukitse hänet sisään. -Selvä.
Tervetuloa uuteen kotiisi. Pidä hauskaa torakoiden kanssa.
Kauniita unia.
Mennään. Vahdi häntä, hän on ovela.
Missä se tyttö on? Uskomatonta.
Vastuutonta. -Vastuutonta.
Tyhmänrohkeaa. -Tyhmänrohkeaa.
Puku.
Tule takaisin, pikku noita! Tyttö pakenee!
Tule takaisin! Et pääse pakoon!
Pysäyttäkää hänet! Hän ei saa päästä karkuun!
Prinsessa...
Mitä aiot tehdä nyt?
Perään!
Hän ei ikinä löydä pois metsästä.
Hän ei ole voinut ehtiä tänne asti. -Mennään pohjoiseen.
Etsi hänet.
Hänet täytyy surmata. Hän ei saa murtaa kirousta.
Heidän kuolemansa on meidän voittomme.
Typerä tyttö. Olisit pysynyt siellä, missä olit.
Vauhtia!
Tulkaa!
Tänne.
Wrolf!
Nopeasti. Voitko löytää tien kotiin?
Paholaiskoira ei voi suojella sinua ikuisesti.
Maria-neiti saapui.
Benjamin-setä, neiti Heliotrope, minulla on kerrottavaa.
Missä sinun...?
Neiti Heliotrope. -Kaikki on hyvin.
Missä vaatteesi ovat?
Kuinka julkeat tulla kotiin näin myöhään tuossa asussa?
Anteeksi, mutta ette tiedä, mitä tapahtui.
Olin metsässä ja... -Enkö nimenomaan kieltänyt sen?
Haluan kertoa kirouksesta. -Mene yläkertaan siistiytymään.
Mutta... -Tottele!
Ette ole isäni.
Maria-kultaseni...
Maria, avaa ovi.
Kuuntele.
Saatoin olla vähän liian ankara.
Olit poissa niin pitkään kertomatta meille.
Minä... Me... Neiti Heliotrope oli aivan tolaltaan huolesta.
Tiedän, että...
En tule kovin hyvin toimeen naisten kanssa.
Mutta ei olisi valhetta sanoa, -
että olen iloinen paluustasi.
Kuka on ripustanut tämän taulun?
Digweed, tule ottamaan maalaus pois!
Pian ei ole jäljellä yhtään tähteä, Serena.
Kuu tulee yhä lähemmäs.
Mitä me teemme?
Kuinka saatoit jättää minut sinne metsään?
Tämä kuului ensimmäiselle kuuprinsessalle.
Annatko anteeksi?
Se sopii sinulle kuin valettu.
Tämä on toivotonta, Loveday. -Mikä?
En pysty löytämään helmiä.
Niiden täytyy olla täällä jossakin.
Piilossa.
Tule kanssani.
Minne?
Alakertaanko? En aio tulla alakertaan.
Eikö puvun näkeminen tuo huonoa onnea? -Halusin sinun näkevän.
Mitä se merkitsee?
Benjamin, minulla on kerrottavaa.
Minun olisi pitänyt kertoa sinulle jo kauan sitten.
Mitä, kulta?
En ole se, joksi minua luulet.
Olen de Noir. -De Noirko?
Vartuin halveksien Merryweathereita, mutta tapaamisesi muutti kaiken.
Huijasit minua. -En.
Teeskentelit rakastavasi minua.
Juonittelit selkäni takana löytääksesi ne hölmöt helmet.
Isäsi lähetti sinut tänne.
Menetin hänen rakkautensa, kun päätin naida sinut.
Rakkautemme voi yhdistää sukumme.
Se voi murtaa kirouksen. -Kirouksen? Se on pötypuhetta.
Ja sinä täytit tämän talon de Noir -kukillasi.
Et ymmärrä. Eikö rakkaus muuta kaikkea?
Ei, kultaseni.
Viha muuttaa.
Et onnistunut yhdistämään sukuja.
Hän mursi sydämeni.
Hän taisi murtaa omansakin. -Hän jätti minut yksin loppuiäkseni.
Asia oli hänelle suuri järkytys.
Jos olisit antanut hänen rauhoittua ja pyytänyt anteeksi...
Pitäisikö minun pyytää anteeksi?
Et taida ymmärtää. -Ymmärrän yhden asian.
Tämän laakson todellinen kirous on ylpeys.
Seis, Digweed. -Isäntä toivoi tätä.
Älä liiku. Palaan pian.
Sellaista tyttöäkö kutsutaan kuuprinsessaksi?
Niin.
Kerro lisää kirouksesta.
Hyvänen aika. -Siinä hän on.
Aina uuden kuuprinsessan saapuessa -
tämä taulu ilmaantuu esiin.
Katsokaa sitä.
Digweed, voit liikkua.
Luojan kiitos.
Näettekö? Katsokaa. Hän näyttää sen.
Hän vei helmet.
Maria, väitättekö te, että kuuprinsessa vei helmet?
Hän näytti minulle, minne piilotti ne.
Minne hän piilotti ne?
Erääseen puuhun metsään. -Olipa iso apu.
Se on jossain lähellä. Voin tunnistaa paikan.
Mitä? Mitä?
Vain yksi henkilö on kulkenut metsässä koko ikänsä.
Joku, jolla on se verissä.
Robinko? Mahdotonta.
Hän on julkea. En ikinä enää halua tavata häntä.
On kyse kunniasta. On kyse...
Ylpeydestä?
Onnea, pikku prinsessa. -Näkemiin.
Odota, odota. -Ei, neiti Heliotrope.
Ette voi pysäyttää minua. Aion taistella kotini puolesta.
Tiedän ja alan ymmärtää hiukkasen.
Uskon sinuun.
Näkemiin. -Näkemiin, neiti.
Ole varovainen, kultaseni. -Olen.
Tässä on posti.
Loveday.
TAVATAAN KUUKARTANOSSA BENJAMIN
Prinsessa, erittäin ystävällistä antautua.
Suuri metsästäjä jäi ansaan.
Laske minut alas, senkin noita! -Mielelläni.
Uskallakin... -Eikö?
Jalkani.
Kiitos, Serena. Mene vain.
Odota. Tämä sattuu. Pääni paisuu.
Ei. Se oli sellainen jo ennen.
Pääset alas, jos teet palveluksen.
Lupaa kuunnella. Sano ''minä lupaan''.
Sano. -Minä lupaan. Vapauta minut.
Hyvä on.
Entä tuo?
Sinä olet de Noir.
Hyvin todennäköisesti se satuttaisi sinua.
Minä kuuntelen.
Neiti de Noir. -Sir Benjamin.
No? -No?
Benjamin, olen täällä.
Anteeksipyyntö olisi paikallaan. -Niin.
Joku käyttäytyi sopimattomasti. -Aivan niin.
Olen pahoillani. -Niin pitäisikin.
Että mitä? -Ei ole helppo antaa anteeksi...
Minulleko? Mitä ihmettä sinä höpötät?
Älä pelleile, Merryweather. Pyysit minut tänne.
Sinä pyysit tapaamista. -Mitä?
Maria.
Missä pirussa se tyttö on?
Näkemiin. -Robin, ole kiltti.
Lupasin kuunnella.
Minä kuuntelin. -Sinun täytyy auttaa, Robin.
Olet Merryweather.
Minun pitäisi surmata sinut. -Koko laakso kuolee kanssani.
Voimme estää sen, mutta aikaa on vain kuun nousuun.
Tämä yönä. -Kuuntelen yhä.
Hän palasi metsään, ja tällä kertaa...
Hän ei poistu.
Metsässä on aseistettuja miehiä, jotka aikovat satuttaa häntä.
En olisi ikinä suostunut, jos...
En tiennyt.
Minun täytyy etsiä hänet. -Älä ole hölmö. Minä menen.
Minä tunnen metsän.
Anteeksi, mutta taidan tietää, missä Maria on.
Tiedätkö? -Kuinka?
Olen mestarikokki, joten hajuaistini on loistava.
Nuorena metsässä samotessani -
saatoin jäljittää mitä tahansa.
Ja hän kertoi minulle, minne menisi.
Mikä tuo oli? -Väärä johtolanka.
Miksi nauhani oli taskussasi?
Helmet ovat aivan tietyssä puussa. Valtavatjuuret ympäröivät onkaloa.
Tiedän, missä se on.
Oletetaan, että autan sinua ja että löydämme helmet.
Entä sitten?
Palautamme helmet mereen ja... -Isäni jahtaa sinua.
Helmet täytyy löytää, ennen kuin hän löytää minut.
Neiti de Noir. Tämä on vaarallista eikä sovi naiselle.
Se sinun olisi pitänyt sanoa Marialle.
Sanoinkin. Toistuvasti. -Odottakaa!
Jumaliste. -Vielä yksi naisenpuoli.
Teidän apuanne ei kaivata.
Ei kaiv...?
Nyt on parempi. -Se oli...
Riittää, Dogweed.
Olen huolehtinut Mariasta vauvasta pitäen. Aion suojella häntä.
Tunnen tien.
Tulkaa.
Minne hän meni?
Marmaduke, senkin hölmö kauhanheiluttaja, mitä sinä teet?
Anteeksi. Innostuin liikaa.
Voimani eivät ole täällä samat kuin keittiössä.
Näytä meille tietä. -Selvä.
Talo on ränsistynyt. Surullinen näky.
Jos pidit siitä niin kovasti, miksi karkasit pois?
Veit minulta kaiken rakkaan. Miten olisin voinut jäädä?
Lähditkö kauas? -En kovin kauas.
Mutta et koskaan etsinyt minua.
Hän vietti kuukausia hevosen selässä etsien teitä.
Marmaduke. Johdatko joukkoa vai et? -Toki.
Mansikkaa.
Tuonnepäin.
Mahdollisuudet olisivat paremmat, jos jakautuisimme.
Mennään tuon metsäaukean poikki. Emme ole enää kaukana.
Mennään, poika.
Tule.
Tule!
Wrolf. -Nyt sinä kuolet.
Kaunis näky. -Voin selittää.
Eikö riitä, että yksi perheenjäsen petti minut?
Saan huomata, että velikin on petturi.
Minä hoitelen sen prinsessan.
Lopullisesti.
Tämä on se paikka.
Aloillasi, poika.
Missä helmet ovat? -Kuunnelkaa.
Kuu surmaa meidät kaikki.
Perääntykää!
Maria täytyy löytää!
Kuinka saatoit pettää minut? -Älä, Maria.
En anna sinun viedä häntä, isä. -Laske veitsi.
Kuuntele, mitä Maria sanoo. -Petturi. Olet minulle ilmaa.
Mennään.
Tiedän, mistä löydän teidät.
Sieltä, missä kaikki alkoi.
Pysy perässä, veli. -He ovat tuolla, Dulac.
He ovat kannoillamme.
Tulkaa!
Tänne.
Minne he menivät? Vannon, että he olivat tässä.
Katso, Robin.
Missä ne ovat?
Tämän täytyy olla hänen.
Minne sinä laitoit helmet?
Helmet.
Avatkaa!
Lähdetään, Robin. -Onko kukaan kotona?
Noituutta!
Ei ole totta!
Täällä on kauhean pimeää.
Kuuhelmet, näyttäkää meille tietä.
Hiljaa, Robin.
Yhtäkkiä on niin hiljaista. -Naiset ovat poissa.
Sir Benjamin!
Olemme eksyneet.
Maria. -Tule, Robin.
Etkö näe, että se näyttää meille tietä?
Coeur de Noir.
Merryweather.
Iltaa. Veljentyttäresi epäonnistui.
Jos olet tehnyt hänelle jotakin...
Lopettakaa!
Ei! -Löysimme helmet.
Anna helmet minulle. -Kirotut helmet.
Ne ovat tuoneet vain murhetta. -Ei, setä.
Murheen on tuonut sydämissämme oleva ahneus.
Isä.
Miksi sydämesi on niin täynnä vihaa?
Tyttäreni.
Etkö halua vapautua pimeydestä, jonka vankina olet?
Syy on hänen.
Isä. Benjamin.
Katsokaa. 5 000. kuu. Kirous uhkaa toteutua.
Jos voitte uhrata ylpeytemme, voimme pelastaa perheemme.
Voimme pelastaa laakson.
Sinä ensin. -Ei, sinun jälkeesi.
Minun täytyy tehdä tämä itse.
5 000. kuun loistaessa minä Maria Merryweather, -
Kuukartanon kuuprinsessa, vaadin sen kirouksen murtamista, -
joka täyttää tämän laakson pimeydellä. Ota omasi.
Ei. Ei.
Ei! -Maria!
Rakas lapsi, olet elossa.
Setä.
Olitko huolissasi minusta, Robin? -En.
Kuka tahansa olisi voinut tehdä sen.
Olet todellinen kuuprinsessa.
Jumaliste.
Tuo on musta leijona.
Ei hätää, setä.
Se on vain Wrolf.
Anna anteeksi jääräpäinen ylpeyteni.
Loveday...
Seis! Minä nitistän hänet. -Seis, Dulac!
Lopeta!
Siinä tulivat jälkijoukot.
Maria, tulin pelastamaan sinut.
Kiitos, mutta kaikki on hyvin.
Onko tulossa...?
Häät?
Neiti...
Herra Dogwood.
Tässä sitä ollaan.
Ei voi mitään.